Svensk text: WhoKnow www.SweSUB.nu
Kalla mig Martin. Jag har sett saker du aldrig skulle tro.
Saker en pojke inte bör se.
Men, jag är inte längre en normal pojke.
Och det är inte en normal värld. Vänj dig vid det.
Det är vad Mister säger till mig. Vi lever enligt hans regler eller dör.
Eller ännu värre, vi dör och kommer tillbaka.
Men låt oss börja från början.
Jag var som alla andra barn, hade familj och gick till skolan.
Jag trodde inte på spöken.
Sen vaknade världen upp till en mardröm.
...stanna hemma och res inte under natten. Väg 22...
Vi kanske borde vänta.
Vi tar småvägar, du kommer att vara säkrare där.
Nej, Martin, kom tillbaka!
Martin!
Cooper! Cooper!
Cooper!
Spring, Martin!
Mamma!
Om du vill leva lyssnar du på mig. Om du skriker bryter jag nacken av dig.
De är döda! Det enda man kan göra är att döda den där saken.
Kan du skjuta? Om du skjuter mig kommer jag för fan att döda dig!
...24 timmars jourlinjer för personer som saknas p.g.a. utbrottet-
-har skapats för varje kommun.
Alla jourlinjer är totalt nerringda.
Myndigheterna ber om tålamod medan återställningsteam gör allt de kan-
-för att upprätthålla ordningen på öst kusten...
...jag upprepar, vistas inte utomhus efter solnedgången.
Stanna inomhus och lås dörrar och fönster...
Hämta en hammare!
Jag har bara två händer pojk. Gör det!
Rädda honom...
En dag lär du att inte drömma alls.
Hämta dina prylar.
Välkommen till Stake Land, unge.
Månader passerade, dagar och nätter suddades ut.
Vi reste öst och väst, men alltid norrut. Bort från döden.
Vi undvek städerna. Mister sa att de var värst, de drabbades hårdast i början.
När folk samlades för att söka skydd, kom pesten och de blev dödsfällor.
När Washington föll, var det slutet för det Amerika vi kände.
När regeringen rasade samman stack alla våra stora ledare-
-och hoppet försvann.
Vi får ta hand om oss själv nu, jag och Mister.
Resandes genom ett land i ruiner.
Bitar av civilisationen överlevde.
Städer stängda bakom stängsel och vapen för att hålla natten på avstånd
Kulter spreds som löpeldar genom de södra staterna.
De väntade på Messias, men han kom aldrig.
Döden kom istället...
...och den kom med tänder.
Den dumma jäveln fastnade och brann upp i solen.
Berserker. Den äldsta sortens vampyr.
Man kan inte påla dem i bröstet, det är starkt som järn.
Man måste ta dem vid skallens bas. Vampyrer... har en reptil hjärna.
Det är som att dra ur sladden på en dator.
Vi var alla föräldralösa...
...som letade efter nåt att hålla fast vid.
Han är en Mister.
Det är kanske därför han behåller mig hos sig.
- Vad är det där? - Vitlöksolja
- Funkar det verkligen? - Kan inte bli sämre.
Ett slag, pojk. Gör det ordentligt.
OCH GUD SLOG SÖNDER VÄRLDEN
- Var kommer ni från? - Södern.
Kliv ur bilen.
Fick ni några?
De är okej, låt dem åka.
Ännu en stad, ännu en förskansning.
Folk försöker bara gå vidare.
Hoppas att de ska vakna upp och att det bara var en mardröm.
Så att de kan gå tillbaks till sina liv, med familjer och karriärer.
Han behöver mer färsk mat...
...och vitaminer, om du kan hitta några.
- Var är hans föräldrar? - Döda.
Han skulle ha de bättre här. Bland folk...
...och andra barn.
Vad blir jag skyldig?
- Allt kan komma till nytta. - Bra.
Finns det nån sprit i stan?
Jakes. Mest hembränt. Han har lite fatöl.
Lite surt, men inget du dör av.
Pojken behöver klippa sig.
Sheriffen sa att ni kan ta vad ni behöver. Jag bjuder.
Har ni åkt genom Haggerstown? Jag hade familj där.
Vampyrerna har tagit allt söderut.
Verkligen...
Han dödar verkligen dem, va?
Man måste träffa dem i hjärtat. Tränga igenom bröstbenet.
Vapen skadar dem, men om man inte bryter ryggraden kommer de tillbaka.
Har du tuggummi?
- Ja. - Coolt.
Så vem är du?
- Hans hjälpreda. - Vart ska ni?
Norr. Mister säger att ju mindre befolkning desto färre blodsugare.
Inte till Nya Eden väl?
Vi hade en kille, som passerade här.
Han sa att det inte fanns nåt där ingen mat alls.
Han sa att det inte är vampyrerna man behöver oroa sig för...
...det är kannibalerna. - Tack.
Ibland tänker jag på att stanna på en plats som den här.
Skaffa vänner, leva i dagsljuset. Bara vara en grabb.
Men sanningen är... jag känner mig inte trygg bland människor.
De kan tro vad de vill, men Nya Eden finns.
Det är lösningen på allt det här och vi ska hitta dit.
Kämpa oss fram norrut, till de öppna markerna. Som Mister säger:
"Leva fritt eller dö när man försöker." Åt helvete med kannibalerna.
Vad hette hon?
Jag frågade inte.
Varför hände det här? Hur kunde Gud låta detta ske?
Hur kan detta vara hans kärlek...
- Allt är bra. - Nej!
- Nej! Nej! - Allt är bra nu.
Nej!
Mister...
...var kommer allt hat ifrån?
Jag frågade aldrig.
De där männen som...
De sa... de sa att de var kristna.
Vi låter bli det som varit. Det gör ingen lyckligare.
Hämta fällorna, pojk.
Ge mig ett finger.
Dags att fiska.
Hämta pålen.
- Syster Agitha. Vi trodde hon var död. - Det är hon.
- Vad ska du göra? - Jag ska döda den där "saken".
- Gå med Gud. - Lås dörren.
En nybörjare, borde inte vara allt för svårt.
För fet, jag kan inte att bryta av ryggraden.
Du missade hjärtat, din dumme fan. Jävla vampyrer!
Sluta!
Mister grävde en grav.
Jag tror han tyckte synd om systern.
Han drog dock ut hennes huggtänder, men...
...han väntade tills hon gick för att plocka blommorna.
Hur många av de där varelserna har du dödat?
Inte tillräckligt många.
Människor då? De där två männen.
Enligt mig så har våldtäktsmän ingen rätt att leva.
- Vi ska inte döma. - Låt då bli. Vid nästa vägspärr-
-släpper vi av dig, så du kan rädda lite själar.
Och han då? Han är bara en pojke.
Ja, en som är vid liv.
Men vi släppte aldrig av henne. Vart skulle hon ta vägen?
Djävulens soldater marscherar i natten, men Gud har inte övergivit oss.
De som tror på honom skall aldrig falla.
Jesus och änglarna är på väg och domedagen är nära.
Den ariska kristna armén är här för att slåss för dig...
...och har skapat en säker fristad för de heliga bland oss.
Gå med oss bröder och systrar,
Lafayette Valley välkomnar de rättfärdiga och rena.
Tillsammans ska vi leda världen tillbaka till ljuset-
-och det riktiga Amerika som Gud älskar.
ETT ORD
VÄLKOMMEN TILL GUDS RIKE I desperata tider dyker falska gudar upp.
Folk sätter sin tilltro till den hög- ljuddaste prästen och hoppas de har rätt.
Men ibland har de fel.
Helt fel.
Mitt namn är Jebedia Loven.
Du mördade kallblodigt två av mina män.
Pålade en av dem i ryggen.
Han var min son.
Min egen pojk. Han var bara 16.
Han skrek efter sin mamma i tre timmar innan han dog.
Må han vila i frid.
Du var allt en stilig ung pojk.
Är det din pappa?
Min pappa är död.
Oroa dig inte.
Vi ska lära dig lite religion.
Föra dig till Gud och den rätta vägen.
Bra härstamning.
Du ska ändå vara tjänare. När det kommer till dig, Mister.
Ja, vi vem du är.
Du dödar de som kommer tillbaka.
De som tjänar oss. De som gud sänt för att göra sitt verk.
Så att vi kan rena våra förfäders blod.
Och när den dagen är kommen, kommer han att ta tillbaka dem...
...fred och rasrenhet kommer att regera på jorden, för alltid!
Amen!
Vad har du att säga till ditt försvar, syndare?
Du och din Gud kan dra åt helvete.
Det kan du berätta för honom själv. Du kommer strax att möta honom.
Välkommen till dalen för dem.
Sista stoppet för de utan tro.
Ta ut honom!
Titta på dem, frälsningens barn.
De kommer när jag kallar på dem. De lever av de trolösa.
De säger att helvetet är kallt, jägare.
Låt inte den där flamman dö ut.
Undan, era blodsugare.
- Hur är det med huvudet? - Mister?
Jag är ledsen.
Gå ner till bäcken och fyll dem.
Ta med dem tillbaka.
Vänta...
Du, grabben...
...du kan rymma om du vill.
Därute finns inget annat än solnedgången och dem.
Du kommer inte långt.
Mister har lärt mig att tyda stjärnorna.
Jag kan ta mig till bilen, hämta vapnen, och hitta repgalningarna och...
...skicka tillbaka dem till Guden de hela tiden pratar om.
Jag måste röra på benen och hitta bilen innan natten kom.
Mister var borta och ensam härute hade jag inte en chans.
Hur många finns det där ute?
En... men hon är jävligt förbannad.
- För lite oväsen. - Hallå! Här inne!
Kom och ta mig! Ja, det är rätt, kom igen!
Jag är här inne! Jag är här inne!
Kom igen, baby.
Martin! Fy fan vad jag hatar vampyrer.
Brödraskapet behöver era ögon.
Det finns onda ibland oss.
Fienden till Amerika är klentrogen.
Hans namn är Mister och han reser med en ung pojke.
De är beväpnade och farliga. - Vad hände?
Sist de sågs var de på väg norrut mot Lafayetteville. Om ni ser dem...
...likvidera dem omedelbart. Ni kommer att bli belönade.
VÄLKOMMEN TILL LINCOLN 133 MIL TILL NYA EDEN
Vi åker i morgon bitti. Vi tar småvägarna, brödraskapet har stängt av resten.
Släpp taget om det där, pojk.
Gå dit. Du kommer att vara helt frasig på morgonkvisten.
Kom igen, Willy! Ge han ett handtag!
- Vad har ni att byta? - Antibiotika, lite gräs.
Och de här.
Jävlar! Det var en stor en.
- Grabben då? - Jag har ingen läsk.
Ge honom ett glas.
- Ni ser ut som ni har haft problem. - Lite grann.
- Vampyrer? - Religiösa fanatiker.
- Vi tolererar inte religion eller politik. - Var ligger nästa vägspärr?
På andra sidan bergen. Förbi Lafayette Valley.
Men det är Brödraskapets territorium. De är inte precis förtjusta i främlingar.
- Tack. - Det har ryktas om en jägare i området.
- Trodde alla hade dött. - Inte än.
Tack ska ni ha.
Vi har en till för er. Redo, killar?
Hon hette Belle. Hennes historia skiljde sig inte från nån annans.
Hem och familj borta. Och...
Hon var gravid. Men jag antar att livet går vidare.
Hon ville komma till New Eden innan baby kom.
En lymmel! På vinden!
Gör det! Påla satmaran!
Släpper jag henne äter hon upp röven din.
En lymmel. Det är vad Mister kallade barnvampyrerna.
Hon var bara ett barn.
Och om det inte vore för Mister, så kunde jag bli en.
Ut ur den jävla bilen!
Händerna på huvudet.
Fint skott, pojk.
Vad fan har hänt med dig?
Det jävla Brödraskapet kastade av mig från en lastbil, som vampyrbete.
Detta är deras territorium, så låt oss för helvete dra härifrån.
Jag var marinsoldat.
Blev hemkallad från kriget när allt började.
Vad hände med kriget?
Det fanns ingen kvar att slåss mot. Mellanöstern är borta. Vampyrland.
Hur hamnade du här?
Vi blev utplacerade för att övervaka evakueringen till Kanada.
Bevara lugnet.
Men vi kunde inte hålla det.
De flesta i trupperna stack för att försöka ta sig hem till sina familjer.
Du har väl hört att presidenten är död.
- Vilken skitstövel är president nu? - Ingen aning.
Som jag ser det, stack asen och lämnade oss ståendes med pitten i händerna.
Snälla hjälp mig! Nej! Snälla! Jag behöver en läkare.
- Barnet är på väg. - Var fan kom du ifrån?
Jag reser tillsammans med tre män, men de kan inte hjälpa mig.
- Var är de? - Bakom dig.
- Du borde blivit skådespelare. - Vad håller de på med?
De slår ut förskansade städer med infångade vampyrer.
Kör in lastbilar i vägspärrarna och låter vampyrerna göra jobbet.
I början kraschade de även flygplan fulla med vampyrer in i städerna-
-det var så Washington föll.
Kolla den andra?
Tjena, Clem.
Är det din son, Clem?
Skit!
Var är kvinnan?
Den satkärringen stack iväg.
Vi försökte bara skydda henne.
Spring!
Vampyrer kunde känna lukten av blod på flera mils avstånd.
Mister visste det, och det gjorde Jabedia Loven också.
Det kunde man se i hans ögon.
EN VID LIV I KÄLLAREN Vi rörde oss norrut. Bort från-
-brödraskapet, längs med Adirondack- bergen. Färre städer, färre människor.
NORR MOT NYA EDEN
Vi hade inte sett några vampyrer ännu.
Mister sa att de var för kallt för dem i bergen. De var kallblodiga, som reptiler.
När vi kom till lägre mark, skulle de komma tillbaka.
Om du kan höra det här, närmar du dig Strivingtons gränser...
...som skyddas av Förenta Staternas frivilliga milis.
Alla som söker asyl, kommer att få sitt ärende behandlat därefter.
Alla vapen blir konfiskerade.
Ni får tillbaka dem när ni åker.
- Var kommer ni från? - Söderifrån. Lafayetteville.
- Haft problem med Brödraskapet? - Inget som vi inte kunde hantera.
De döpte om sin stad till Strivington. (Strävans stad). Det sa ju allt.
Det gav mig hopp för människor. Det gav mig hopp för Nya Eden.
Och ibland är hopp allt vi har.
Och det slutade så där.
All godhet krossat av kristna galningar som släpper ner vampyrer från luften.
- Vi stannar här tills morgonen. - Låter bra tycker jag.
Hur är det med er, frun?
Hon är död.
Tuff gammal tant. Klättrade upp för trapporna utan att säga ett ord.
Förbannade Brödraskap, jävla kverulanter. Tio döda.
Vi har läget under kontroll nu. Vi är snart uppe på fötter igen.
Säkert att ni inte vill stanna ett tag? Vi kan behöva några bra män.
Nej, vi är på väg norrut.
Håll er på småvägarna. Det är den enda vägen härifrån.
Brödraskapet kontrollerar resten. Lycka till.
Tack.
Vi hade kommit långt.
Vi visste inte vad som väntade oss.
Men vad som helst måste vara bättre än det vi lämnade bakom oss.
Det var åtminstone vad jag intalade mig själv.
Men när jag blundar...
...ser jag hela tiden den där döda flickans ben sticka ut under mattan.
- Vad är det? - Kylaren.
- Kan du laga den? - Inte den här gången. Hon är död.
Ta era grejer.
En vecka i skogen och vi började bli andra personer. Småpratet upphörde.
Vi jobbade som en flock, var och en hade sin uppgift.
Det var kallt här i bergspassen men vi hade inte sett några vampyrer.
Skogen kastade nån slags magi över oss.
Borta från folket...
...slutade jag tänka på det förflutna och på min familj.
Jag hade hittat en ny.
Tror du att vi klarar det?
Jag är bara orolig för flickan. Hon sinkar oss.
Det är vindstilla.
Berserkers.
Spring!
- Kom igen! Vi måste springa nu! - Rör på benen!
Hon kommer!
Nej, vad håller du på med? Vi måste fortsätta!
Fortsätt!
- Snälla. - Jag behöver bara en sekund!
Syster?
Jag tar hand om dig. Bara en liten bit till. Kom igen, fortsätt.
Hon kommer!
- Fortsätt. - Kom igen. Vi måste springa fortare.
Kom igen då, era jävlar.
Herren är min styrka... Min Gud är min...
Fader, förlåt mig.
Martin, nu går vi.
Jag tror inte hon kommer, Martin.
Kom igen.
Vi har rest i flera dagar nu och inte sett en levande själ.
Det var som om folk bara hade försvunnit.
Men Mister tog inga chanser.
- Vad är det som är fel? - Inget.
Jag börjar bli gammal och lättskrämd.
Mår du bra?
Babyn sparkade nyss. Jag mår bra.
- Ge mig din hand. Vill du känna? - Ja.
- Låt mig få kolla upp det. - Här, ge mig din hand.
- Den ungen kan sparka hårt. - "Släpp ut mig, jag vill träffa alla."
Vakna. Sätt på dig stövlarna och gör dina vapen klara.
Willie saknas.
- Nåt är dött. - Det är färskt.
För helvete!
Herregud...
- Kom, vi måste gå. - Jag kan inte.
Från och med nu har ni era vapen nära och redo.
Den där saken tog Willie för att döda honom, men undvek våra fällor.
- Vad menar du? - Den här använder sin hjärna.
Jag har sett många muterade vampyrer men aldrig en som kan tänka förr.
Vi var på väg in i lågländerna. Nya Eden låg bara bortom bergen.
Vi börjande närma oss. Men än så länge inga tecken på nåt.
l alla fall inte levande.
- Hur är det? - Jag har kramper.
Jag har så ont i ryggen. Jag måste bara sitta nån minut. Förlåt.
- Vi måste fortsätta. - Jag kan inte.
Det är okej.
Jag tar dig.
Går det bra?
Min pappa brukade bära mig så här när jag var liten.
Jag är inte din pappa.
Du är egentligen inte en sån tuff hårding.
Låt henne sova. Hon behöver det.
När dagsljuset kommer ska vi se till att komma långt härifrån.
Vad ska vi göra när bebisen kommer?
Den här vägen. Den är nära.
Det är hon. Det är hon.
Vänta.
Den försöker locka oss, pojk.
Det var ju jäkligt synd.
Drick upp, pojk.
Jag är en hämndlysten gud. Ett öga för ett öga. En tand för en tand.
En son för en son.
Det här är mellan mig och dig, blodsugande djävul.
När du lämnade mig hos dem, bad jag.
Jag bad och Gud lyssnade.
Så när de kom till mig, de hungriga...
...gav jag dem mitt blod, frivilligt, jägare.
Tack ska du ha.
Jag är din gud nu.
Bra försök, unge.
Pröva det här, din jävel.
Det är på tiden att du lär dig att köra.
Nästan framme. Nästan.
"Nästan" är ett stort ord.
Fan.
Stanna där!
Rör er inte.
Tack ska du ha.
- Ni ser för jävliga ut. - Jäkla skit det som händer.
Ja, verkligen. Men det är som min mamma alltid sa...
...det är som det är. Vänj dig.
- En smart kvinna. - Hon ägde det här stället.
Sista stoppet innan vildmarken. Jag begravde henne på baksidan-
-och har varit själv sedan dess. Om man bortser från dem.
- Det var bra skjutet. - Mycket träning.
Jag går och ser mig omkring.
Vad heter du?
- Martin. - Jag heter Peggy
Det var länge sen jag såg en pojke.
Kom igen!
Man måste vänta tills de är på parkeringsplatsen.
- Vad är det för fel på dem? - De börjar få ont om mat, så de är-
-smalare men elakare.
Den kan känna lukten av oss nu.
Skit också! Det är Walter igen.
Vi gick i skolan ihop, men jag har inte lyckats få in en ren träff.
Han var en sån skitstövel.
- Jag tar honom. - Martin, nej. Stopp!
Kom in! Vad gör du?
Martin!
VÄLKOMMEN TILL KANADA NYA EDEN
Svensk text: WhoKnow www.SweSUB.nu